-Fördömt varmt i kväll, Fawlty. -Ja, verkligen, majorn.
-Vill ni ha en till? -Ja, varför inte? Bra idé.
Låter som om nån sköt en säl med k-pist... Min frus skratt.
-God afton, mrs Peignoir. -God afton, och tack för kartan.
Jag får gratulera. Jag anade inte att Torquay var så förtjusande.
-Hittade ni något av intresse? -Ja, en del fina objekt.
-Och ett bara måste jag ha. -Så roligt att höra.
Tillåt mig föreställa major Gowen, vår långvarigaste gäst.
Mrs Peignoir är här på jakt efter gamla fina saker.
Bara lugn! Det är min frus skratt. Hennes uppfostran är obefintlig.
Nå, vad får det vara?
-Har ni någon Ricard? -Hur sa? Nej, den tog just slut.
Bara sherry då.
Säg mig, är ni möjligen fransyska? Jösses...
Har du roligt, älskling? Vi har visst inte hällt upp nötter i skålen?
-Inte jag i alla fall. -Då får väl jag göra det.
-Var är Manuel? -Ledig. Han fyller år.
Hur många? Två och ett halvt?
-I skålen finns inte en nöt. -Ett nöt, kanske!
-Du hittar dem i köket. -Jaså?
Om du kan slita dig från mrs Peignoir, alltså. - Fortsätt...
Såg ni filmen "Hustrumordet"? Den har jag sett sex gånger.
Mycket rolig.
-Mår ni bra, mr Fawlty? -Visst, och ni? Då mår alla bra.
Måste vara värmen.
Jag tror inte han mår bra. Du borde nog ta hand om honom.
Jag tror jag glömde den här nånstans.
Här är den. Vi ses i kväll.
-Jaha? Ett enkelrum för kvällen? -Får jag föreställa Richard Turner.
-En vän till mig. -Jaså, ni känner varann?
Jaså, vi har öppnat bibliotek. Låt inte mig störa, mr Tölp.
Vi tog bara adjö...
Det här är inget massageinstitut! Vi driver ett respektabelt...
-Sa jag något roligt, kanske? -Nej, det är bara värmen.
-Bra om man kan roa personalen... -Jag bär in de här.
Eftersom vi övergav tanken på topplös teservering-
-kanske ni kan byta innan ni går in i matsalen.
-Det tänkte jag. -Kom tillbaka, Polly.
Låt inte såna här oanständiga teckningar ligga i receptionen.
Jag ska lägga undan dem när jag klätt på mig.
Hotell Bröstvårta...
Jaså, är det du, Audrey? Har han gått ifrån dig igen?
Kära nån...kära nån... så sorgligt.
Jag kommer strax, majorn. - Ja, jag ska be henne ringa. Hej.
Låt bli, Alan!
-Vi har beställt rum. Namnet är... -Ett ögonblick.
-Snygg kostym. -Vad då?
-Sa ni något? -Nej.
-Mår ni bra? -Ja tack.
-Klara? Får jag be om namnet? -Bruce.
-Är det dubbelsäng i rummet? -Dubbelsäng?
-Vi har en. Vill ni ha den? -Gärna.
Då får vi lägga er i 12:an. Jag menar, varför... Äsch.
-Är rummet luftigt? -Ja, det finns luft i det.
-Det är brev till mig där. -Nej.
Jo. Jean Wilson.
Är det ni? Vad försiggår här? Är ni inte gifta?
Då kan jag inte ge er ett dubbel- rum, enligt lagen. Inte mitt fel.
-Inte ert fel? -Nej. Ni kan få två enkelrum...
-Ska vi gå nån annanstans? -Ursäkta mig...
Här är min nyckel. Nu ska jag ut och leva loppan.
-Vi kanske ses senare i kväll? -Ja, min fru och jag är nog uppe.
Vi tar två enkelrum då, om det går bra för polisen.
-Bredvid varandra. -Det går inte...så synd.
-God afton. Ett dubbelrum? -Helst.
Två enkelrum, kära du. Inte gifta...
-Jag sköter det här. -17 och 18 är lediga. Delat bad...
Audrey ringde. George har gett sig av igen.
-Ett på 1 tr och ett högst upp. -Jag tar över. - Två enkelrum?
-Jag sköter det, jag kom först. -Då är det min tur nu.
Jag var med i Korea-kriget. Jag dödade fyra man.
Han tillhörde koktrossen, han förgiftade dem.
-Vem är det? -Manuel. Får jag gå nu?
-Jag trodde ni hade gått. -Nej, jag stängde av den.
-Vad? -Den var så här hög.
Nej, jag sa att jag trodde att... he creduto...strunt i det.
-Ni trodde jag gått? Jag går nu. -Underbart.
Är det OK? Tack.
-Innan jag går... -Vad är det?
Är min födelsedag. Jag vill tacka er för vacker present...
-Och er vänlighet sen jag kom hit. -Ingen orsak.
-Från Spanien och min mor... -Ut! Ut, sa jag! Tack.
Sen jag kom hit från Spanien och lämnade mina nio syskon...
Tackar!
-Ge mig nyckeln. -Jag har bara 12:ans nyckel.
Hör nu, Sybil... om du inte var mindre än jag...
Sen jag kom...
Manuel! Nummer 12!
Basil!
-Jean! Vad gör du här? -Vi kom inte in på Bellevue.
-Hej, Alan. -Mina föräldrar kommer i morgon.
-Vi har träffat den där Fawlty. -Jag får inte umgås med gäster...
-Går du på Fionas bröllop? -Nej. Har du min klänning klar?
-Hur mår din snygga styvfar? -Vi har inte setts på en månad.
Jäklar! Batterier till rakapparaten. Finns det nåt öppet?
-Apotek, kanske. -Jag ska ut och se efter.
-Kommer Richard i kväll? -Ja, vid tiotiden.
God dag igen. Vi klarade upp saken med er fru.
-Är det någonting ni önskar? -Finns det nåt apotek öppet ännu?
-Finns det nåt apotek öppet? -Ska det där föreställa lustigt?
-Haha. -Nej, jag vill faktiskt veta.
Nej, alla är stängda. Ni får vänta till i morgon. Tyvärr...
Ett hårt slag, förstås. Var det allt?
-Ni har väl inte...? -Hör ni ni!
-Jag tål inte vad som helst! -Jag vill bara ha batterier.
Det är inte sant... Batterier?
Ni äcklar mig. Jag vet vad såna som ni håller på med. Usch!
Jag vill ha batterier till min rakapparat. Jag är orakad, titta.
Rakapparat? Det var det jag menade när jag sa ni äcklade mig.
Det är ju äckligt att ni inte har rakat er, men förståeligt-
-jag rakar mig inte själv jämt. Jag skickar upp en rakapparat.
Hallå.
Audrey? Har du hört något? Menar du att han har det?
Ja, jag vet...
Han förtjänar dig inte, Audrey, det gör han verkligen inte...
Det vet jag att du har...jag vet...
Jag vet...ja, jag vet...
-Ska du hålla på hela kvällen? -Vad sa du, Audrey? Jag vet...
-Jag vet... -Varför berättar hon då?
Jag står inte ut längre! Jag måste ut!
Ytterdörren! Det är förstås någon som har glömt sin portnyckel.
-Jag vet... -Nån måste släppa in dem!
-Ska jag gå? -Mmmm...
Det är förstås ditt Kamasutra-par! Välkomna till mitt bordellhotell!
Nej, det är bara Basil.
Ja, jag kommer!
-Ni vet vad klockan är? -Å, förlåt mig, mr Fawlty.
-Bara kvart över elva. -Jag körde upp er ur sängen.
-Inte alls, jag hade att göra... -Ni är så snäll.
-Det har varit en underbar kväll. -Så roligt.
Jag träffade gamla vänner och fick nog lite för mycket att dricka.
-Inte! Vad vore livet utan... -...en bläcka?
-Ni är förtjusande, mr Fawlty. -Man gör vad man kan...
-Hoppas er fru inser sin lycka. -Det gör hon nog inte.
Ursäkta mig.
Ursäkta, ursäkta! Jaså, där är ni!
Så lustigt! Det ringde på dörren nyss och jag tänkte för mig själv-
-det är nog Alan, men när jag kom ner var det mrs Peignoir-
-känner ni varann? Hon handlar med antikviteter-
-hon är inte hemskt gammal eller så, jag släppte in henne nyss-
-in kommer hon, tappar sina saker, jag dyker ner, hon dyker ner-
-är klockan så mycket? Herregud, då måste jag i säng-
-jag måste lägga mig tidigt, adjö!
-Hur gick det? -Bra. God natt.
-Jag går och ringer, Jean. -Bli inte borta länge.
-Nå, vem var det? -Ditt par.
God natt! Bonne nuit!
-Och så den där kvinnan... -Mrs Peignoir?
-Ja, något sådant... -Dormez bien, mr Fawlty.
-Hur mår Audrey? -Förtvivlad.
Bra, bra.
-Det är någon vid dörren, Sybil! -Varför skriker du?
Jag går och tittar. Det är nog någon nyckel som glömt gästen.
-Är du beredd, Sybil? -Jaa.
Då ser jag efter vem det är.
Hallå...
Olé! Förlåt, mr Fawlty, stackars mr Fawlty!
-Hur mår du? -Döende! Men stig inte upp!
Ni är så underbar mot mig, så fin present...
-Din fyllbult! -Nej, min present...
Jag är så ledsen, mr Fawlty, jag älskar er, jag älskar er...
-Jag älskar er, jag älskar er... -Jag försöker läsa, Basil!
Sen jag kom hit från Spanien och fick lämna mina fem mödrar...
-Et maintenant un peu de café? -Oui, café au lait.
-Café vad då? -Au lait.
-Voilà, café pour vous. -Vous? Pas pour toi?
-Jag tar en kopp senare. -Mycket lustigt.
Jo, fönstret i mitt sovrum går inte att öppna...kan ni?
Ja visst, jag tittar upp och ordnar det.
Tack så mycket.
-Gå ut i köket. -Jag kan inte. Nej, nej...
-Nej, jag dö här, snälla ni... -Förlåt, han är helt utarbetad.
Det här klarar jag, Polly.
-Motbjudande! -Hur sa? Sa ni något?
Nej, håll på ni bara.
Fortsätt äta!
Bara för i kväll, mr Lloyd? Äter ni lunch?
-Nej, vi ska på bröllop halv 3. -Får jag ringa ett samtal?
-Kan vi få upp några smörgåsar? -Javisst. Här är nyckeln.
-Kaffe till smörgåsarna? -Ja tack.
-Mamma! -Hej, Rachel.
-Var är Philip? Gick resan bra? -Däruppe. - Jag söker mrs Brice.
-Vi ses snart. -Jag ska avsluta frukosten.
-Var är nyckeln? -Han har redan gått upp med den.
Hej, Anne. Det är Rachel Lloyd...
-Jag bär upp era väskor. -Ja, jag vet...
Å, älskling, den är underbar! Tack, snälla du.
Sybil!
-God dag. Är det mrs Lloyd? -Just det.
-Jag heter Basil Fawlty. -Hur står det till?
Tack bra, synd att klaga.
Vi lät ta hål för dörren här nyligen, ganska snyggt gjort, va?
Mycket.
Den har verkligen förändrat våra liv. Vi slipper springa så...
Oj då, vad dåligt det går nu!
Det går som en dans! Vill ni försöka?
Gärna någon dag, men just nu ska jag nog gå upp på rummet.
-Hur mår ni? -Lite trassel med benet.
-Granatskärva från Koreakriget. -Kan de inte få ut den?
Sitter för långt in. Ja, det här är köket, som ni kan se...
Vi målade taket för fem år sen, det är några sprickor nu...
Bry er inte om honom, han vilar sig.
Han är spanjor, han tar siesta, men han mår fint.
Han fyllde år i går...vi har några lättare sprickor...
Inte Sixtinska kapellet, men snyggt ändå.
-Mår han bra? -Ja, utmärkt.
-Men han jämrar sig ju! -Jaså?
Jag minns att jag råkade glömma era väskor utanför ert rum.
Får jag kila upp och ställa in dem, om ni inte vill se mer...?
-Ska vi inte... -Nej, det där sköter min fru om.
Så om ni vill...kom nu, kom nu!
Era smörgåsar, mr Lloyd.
-Polly! Så roligt att träffa dig! -Du är fortfarande lika snygg.
Hur är det fatt?
Får jag tala med er, mrs Lloyd? Det är en sakjag måste förklara.
-Kan vi gå ditin? -Är det absolut nödvändigt?
Jag beklagar, mrs Lloyd-
-men det här rummet är mycket bättre än det vi gett er.
Det är så mycket bättre än ert och jag ville ta in er hit nu-
-och be om ursäkt ifall ni skulle märka det senare och bli sur.
Om ni inte tycker om ert rum kan vi alltid flytta in er hit-
-men det är dumt att göra innan ni vet vilket av dem ni föredrar-
-då kan vi sätta oss runt bordet och diskutera, resonera om det...
Det är lätt fixat. Simma lugnt. OK?
Ursäkta... Tack.
Tack så mycket. - Jag undrade var du var, älskling.
Hur är det, älskling?
Det här rummet är ju likadant...
-Jätteläcker, Jean! -Lite trång över bysten.
-Längre ner! -Kan jag hämta den i kväll?
Längre ner! Såja!
Det där var fantastiskt!
Har du tagit lektioner, älskling?
Vi ses i kväll.
För tio pund är det ju fantastiskt!
Nej, nej...
Jag vill se er vid receptionen om en minut i hatt och kappa.
-Passar de er? -Hör ni ni!
De ska ut!
Ni måste flytta. Vi tog fel, alla rummen är upptagna. Hallå?
-Hon satt på honom. -Och sen låg han under kyparen.
Förlåt, men...jaså, ni har träffats. Ja, det kunde man ana...
Ja, vi är lite efterblivna här i Torquay. Ni måste tyvärr flytta.
Alla rummen är tyvärr upptagna, jag beklagar.
Nej, jag beklagar inte! Ni har roat er här på vår bekostnad!
Jag tror ni vet vad jag menar! Ni har verkligen levt livet!
Men försök inte med det här! God natt!
-Så var den saken ur världen. -Varför bad du Polly klä på sig?
Hon ska ut, tillsammans med Lloyds och paret du släppte in.
-Varför ska de flytta? -Det ska jag säga dig.
Först hittar jag flickan i Lloyds armar, en stund senare Polly.
Vilken flicka? Det är hans dotter.
Hon är mr Lloyds styvdotter. Det är en enda familj.
-Men Polly då? -Gammal skolkamrat till Jean.
-Vad har jag gjort? Kört ut dem. -Har du?
Hur skulle jag veta det? Varför sa du inget? Varför sa de inget?
-Säg åt dem att de får stanna. -Alltihop är förstås mitt fel?
-Gå och säg åt dem. -Jag vägrar!
-Nu gör du det! -Nu gör jag det! Visst, visst!
Basil Fawlty AB klarar andra ur knipa! Framför allt då sin fru!
-Vad ska jag säga? -Att du tog fel.
Snillrikt! Skapade sånt Englands storhet? "Beklagar att jag tog fel"?
Din hönshjärna!
Byt om, gå och jobba igen! Jag beklagar, jag tog fel!
Jag beklagar, jag tog fel...
Jag beklagar, men min fru tog fel, jag vet inte hur det gick till-
-men hon gjorde bort sig som vanligt, ni får gärna stanna-
-jag beklagar så, men ni vet hurdana fruntimmer är-
-så stanna, snälla ni. Tack så mycket.
Min fru har gjort ett förfärligt misstag.
Ja, jag tror nog det.
-Har tidningen kommit, Fawlty? -Javisst, majorn.
-Beklagar att de kommer så sent. -Var är er ärade hustru i kväll?
Övernattar hos Audrey. George har övergivit henne igen.
-Det måste ha gjort henne ledsen. -Ja, men hon för sånt liv om det.
-Ni tycker inte vidare om Audrey? -Förfärlig.
Hyggligt av er fru att åka dit och höra på all den där smörjan.
-Hon kan inte låta bli. -Mrs Fawlty är en fin människa.
-Det skulle jag inte säga. -Inte jag heller.
God natt.
-Se, mr Fawlty! -God afton! Ursäkta...
-Stäng inte av, jag älskar Chopin. -Jaså? Här är er nyckel.
Det är så romantiskt... Är ni romantisk, mr Fawlty?
Nej, för sjutton.
Det tror jag att ni är. Jag tror att bakom er engelska fasad-
-svallar en passion som får lord By- ron att te sig som en tobakshandlare.
Ingalunda.
Var inte så blyg. Jag tänker inte försöka sätta mig på er igen.
-Var är er förtjusande fru? -Hemma hos en god vän.
-En väninna. -När katten är borta...
Knappast. Det är för mycket att göra. Ja, godnatt då...
-Mr Fawlty, lagade ni fönstret? -Nej...förbaskat också...
-Kan ni det? Det är så hett... -Javisst.
-Så där ja. -Ni är så stark...
-Det är säkert ni också. -Ensam med en främmande kvinna...
-Inte känns det så främmande... -Vad ni är charmig, mr Fawlty.
Känn så underbart det fläktar... Jag ska sova au naturel i natt.
-Bra idé. -Inte så roligt om man är ensam...
Man kan ju låtsas. Aj, nu satte benet åt igen, jag måste vila.
Förbaskade granatskärva...
-Vem är det? -Mr Fawlty...
Jag reser tidigt i morgon bitti, kan jag få väckning klockan sju?
-Visst! Var det allt? Ska bli. -Gå inte än, snälla ni.
Jag tror ni glömde något... er bandspelare.
Ni glömde den i mitt rum.
Ni glömde den för att kunna komma och hämta den, eller hur?
Aj, aj, inte komma och knacka på min dörr mitt i natten...
-Fy på er! God natt. -God natt.
-Gå tillbaka till ert rum. -Öppna dörren.
Nej, min fru kom tillbaka oväntat. Hon är i badrummet.
-På andra hyllan, Sybil! -Släpp in mig, Basil!
Ni träffar snart någon annan. Behärska er! Det här är inte Paris!
-Släpp in mig! -Tyst med dig, ditt dumma fnask!
-Min fru kan höra oss! -Det här är din fru.
Å, vilken otäck dröm!
-Det är en tjuv därnere. -Vad då?
En tjuv. Fort!
Manuel?
Vi har varit på bröllop.